Aitäh! Teie jutus on teatav vastuolu. Ühelt poolt väidate, et ministrite lapsed lisatoetust ei vaja – see oli teie eelmise küsimuse sissejuhatuses –, nüüd aga ütlete, et kõikide laste toetust tuleks mitmekordistada. Loomulikult, kui raha oleks lõpmatult, siis võiks seda väga lahkelt lubada. Aga ma juhin tähelepanu, et kui viia ellu teie ettepanek suurendada kõigi laste toetust, mitte vajaduspõhiselt, siis tuleks riigi kulutusi suurendada umbes Justiitsministeeriumi eelarve võrra. Kui te arvate, et see on kohe tehtav, siis peaksite ka ütlema, kust te selle raha kavatsete võtta.
Mis on Eesti riigile kindlasti jõukohane ja millega minu meelest tuleks edasi minna, on see, et suurendada nende perede toetust, kellel on keerulisem toime tulla. Mul ei oleks mitte midagi selle vastu, kui nende toetust kolme-, nelja- või isegi viiekordistada sõltuvalt sellest, milline on pere reaalne olukord. Ma olen valmis arutama ka kõiki ettepanekuid, mis abi taotlemist lihtsamaks ja perede jaoks mugavamaks teevad. Samuti oleme valmis käsitlema kõiki neid probleeme, mis kujutavad Eestis endast iibe pudelikaela. Olles ka ise selles sihtrühmas, väidan ma, et Eestis pärsib iivet praegu kõige rohkem see, et noortel peredel ei ole kindlustunnet, kuidas nende laps hoitud saab. Väga paljudes piirkondades, sh Tallinnas ja teistes suuremates linnades, ka Tallinna ümbruses, on väga pikad lasteaiajärjekorrad. Selle pudelikaelaga me kindlasti tegeleme. Meil on plaanis Euroopa Liidu raha väga suures ulatuses suunata sellesse, et omavalitsused suudaksid lasteaedasid ehitada. Uskuge mind, kui me selle ära teeme, siis kindlasti noorte perede kindlustunne kasvab.