Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Tutvustan teile Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni eelnõu ravimiseaduse muutmiseks. Eelnõuga nähakse ette kuluefektiivne ja innovaatiline viis, kuidas varustada Eestis müüdavad ravimid vene- ja ingliskeelsete infolehtedega, et parandada tarbijate informeeritust ravimi omadustest ja ohutust kasutamisest.
Ma alustan natuke kaugemalt. Aastake tagasi kaunistasid Sillamäe linna Päästeameti plakatid, mis andsid inimestele teada võimalusest saada tasuta suitsuandur. Tegemist oli muidugi äärmiselt tervitatava kampaaniaga, mis käis üle kogu Eesti, ent Sillamäe linnas oli plakatitel olev küllaltki mahukas ja spetsiifiline info kahjuks ainult eesti keeles, ehkki eestlaste osakaal Sillamäe linnas on vaid 3%. Kui paljude sillamäelasteni see tõeliselt vajalik info riigi pakutavast hüvest jõudis, võite ise arvata. Enne, kui keegi tahab öelda, et õppigu siis eesti keel ära, palun mõelge tõsiselt järgmiste arvude üle! Selle aasta esimese nelja kuuga suri Eestis kokku tulesurma 32 inimest, neist 10 ehk tervelt kolmandik Ida-Virumaal. Võrdluseks, rahvaarvult kolm korda suuremal Harjumaal oli tuleohvreid viis ehk täpselt kaks korda vähem. Mine tea, ehk oleks venekeelse teksti lisamine tollele plakatile mõne neist ohvritest ära hoidnud. Riigikeelt peab kindlasti õppima, sellele ei vaidle vastu Eestis ükski inimene, ent kas 21. sajandi Euroopas tohib riigikeele oskus olla ellujäämise tingimus? Ma arvan, et mitte.
Miks ma sellest räägin? Tihti, eriti teatud viie aasta taguste sündmuste järel, räägitakse meil sellest, et eestlased ja venekeelsed eestimaalased elavad eri infoväljades. See on paljuski tõesti nii, kuid selline probleemi püstitus on minu meelest natuke liialt kitsas. Rääkida tuleks hoopiski üleüldisest informatsioonilisest ebavõrdsusest eestlaste ja vene keeles kõnelevate inimeste vahel. Eesti sotsioloogid on seda muidugi märganud ja erinevalt varasematest lõimumiskavadest sisaldab praegune lõimumiskava aastateks 2008–2013 lisaks keelelise ja haridusliku integratsiooni fookusele eraldi peatükki majandusliku ja sotsiaalse lõimumise kohta. Selle kohaselt on lõimumiskava laiem eesmärk tagada "sotsiaalseks toimetulekuks võrdsed võimalused sõltumata rahvusest, emakeelest või elukohast". Muu seas nähakse selle eesmärgi saavutamise ühe viisina vajadust parandada teabe kui avaliku teenuse kättesaadavust eri emakeelt kõnelevate inimeste jaoks – loomulikult nende emakeeles.
Valitsus on nõustunud sotsioloogide soovitustega ning lõimumiskava heaks kiitnud. Ka praegune koalitsioonileping ütleb: "Valitsusliidu eesmärk on tagada võrdsed võimalused edukaks toimetulekuks ja heaoluks kõigile Eestis elavatele inimestele, olenemata rahvuslikust kuuluvusest ja emakeelest." Tahan kiita ka peaministrit, kes nõustub vajadusega edastada teises keeles kõnelevatele inimestele toimetulekuks olulist informatsiooni nendele arusaadavas keeles. 28. mail ütles ta siitsamast puldist sotsiaaldemokraatide arupärimisele vastates, et kodanike informeerimiseks on äärmiselt vajalik anda informatsioon edasi selliselt, et see oleks ka vastuvõetav, et see oleks arusaadav ja üheselt tõlgendatav.
Seega on käesolev eelnõu tõesti hea eelnõu, mis a) aitab täita riiklikus lõimumiskavas sätestatud eesmärke, b) on kooskõlas koalitsioonilepinguga ning c) mille printsiipi toetab ka peaminister. Lisaks toetab eelnõu Eesti avalikkus – 2008. aasta integratsiooni monitooringu raames viidi läbi küsitlus, kus muu hulgas uuriti inimeste seisukohta, kas ravimite juhendid ja tervisealane informatsioon tuleks tõlkida vene keelde. Venekeelsetest vastajatest ütles ootuspäraselt 90%, et kindlasti tuleks see info vene keelde tõlkida, ja 9% ütles, et võib-olla tuleks. Aga ka eestikeelsete vastajate seas oli see protsent kõrge: 62% ütles, et kindlasti tuleks see info tõlkida vene keelde, ja 28% arvas, et võib-olla tuleks. Ehk siis üldse ei poolda seda vaid 10% eestlastest ja 1% venelastest.
Kui rääkida eelnõust lähemalt, siis enamiku Eestis müüdavate ravimite puhul on ravimitootjad pannud meid nn Balti pakendirühma, mis tähendab, et meie infolehed on üldiselt eesti-, läti- ja leedukeelsed. Eelnõu näeb ette, et tarbija võib ravimi ostmisel saada soovi korral lisaks eestikeelsele infolehele ka vene- või ingliskeelse infolehe. Eelnõu on ajendatud reaalsest probleemist. Näiteks mitmele Riigikogu liikmelegi on kirjutanud vene keeles kõnelevad kodanikud, kes on kirjale lisanud oma ravimi infolehe ja küsinud, et palun seleta mulle, mis ma sealt apteegist sain ja kuidas seda võtta. On olnud juhtumeid, kus sellise küsimusega pöördutakse kohaliku omavalitsuse ametnike või ka tasuta õigusabi osutavate juristide poole. Kindlasti on see nende inimeste tööaja raiskamine. Aga probleem on veelgi suurem: enamik ravimi tarbijatest, mõistmata eesti-, läti- ega leedukeelset teksti, ei pöördu muidugi kuskile ning võtavad ravimid lihtsalt sisse, teadmata, milline on ravimi täpne mõju, kõrvaltoimed ja vastunäidustused. Vale manustamise korral ei juhtu teinekord midagi hullu peale inimeste raha raiskamise ravimitele, ent mõnel juhul on see ilmselgelt ohtlik inimeste tervisele. Eesti Vabariigi põhiseaduse § 28 ütleb, et igaühel on õigus tervise kaitsele. See õigus on lisaks kolmandikule eestimaalastest, kes räägivad kodus vene keelt, ka kõigil välismaalastel, kes Eestis ajutiselt või pikemaajaliselt viibivad, olgu need siis välistudengid, tervishoiuteenuseid tarbivad skandinaavlased, tippspetsialistid ja välisettevõtjad või lihtsalt turistid. Eesti riigi seisukohast on pragmaatiliselt kasulik, et need inimesed tunneksid end siin hästi ja tervena, ning seepärast oleme eelnõus välja pakkunud ka ingliskeelsete infolehtede saamise võimaluse. Kui olete kunagi mõnes välisriigis pidanud hankima ravimeid mingi spetsiifilisema kaebuse korral, siis teate kindlasti, kui oluline on infolehe olemasolu mõnes levinud Euroopa keeles.
Et ennetada mõningaid küsimusi ravimi hinna tõusu ja tootjate lisakoormuse kohta, räägin mõne sõna selle eelnõu saamisloost ja tehnilisest sisust. Oleme töötanud selle eelnõuga pikka aega ja väga põhjalikult. Eelnõu esialgne variant nägi ette väga lihtsa kontseptsiooni, mille järgi turustajaid kohustatakse seadusega lisama infolehtedele vene- ja ingliskeelsed tekstid. Saatsime selle eelnõu kooskõlastusringile ning saime väga olulist tagasisidet kokku kuuelt organisatsioonilt. Kooskõlastustabel on eelnõu seletuskirjas olemas, te saate sealt lugeda arvamusi, mis on sõna-sõnalt ära toodud. Kokkuvõttena võib öelda, et enamik organisatsioone põhimõtteliselt toetas ideed, ent nägi meie eelnõus kaht viga. Esiteks on võimalus, et tõlkimiskohustuse panemine turustajale ei ole kooskõlas Euroopa Liidu direktiiviga. Teiseks, kohustuse panemine turustajale tõstab lõppkokkuvõttes ravimi hinda. Kumbki nendest variantidest ei olnud algatajatele loomulikult vastuvõetav ja seepärast tegime eelnõu oluliselt ümber. Uue eelnõu kohaselt, mis teie ees on, korraldab infolehtede tõlkimise ning tõlgete lisamise ravimiregistrisse Ravimiamet. See ei tähenda muidugi kõikide tekstide nullist tõlkimist, sest enamiku ravimite puhul on need infolehed teistes riikides juba olemas, vastavalt siis Suurbritannias ja Venemaal. Need tekstid tuleb lihtsalt kätte saada, üle kontrollida ja ära kinnitada.
Kooskõlastusringil tõstatati ka probleem, et kahe lisakeele lisamine infolehele ei pruugi mõne ravimi puhul olla füüsiliselt võimalik, sest ravimipakend on väga väike. Seepärast oleme Eesti e-riigi vaimus pakkunud lahenduse, et ravimi ostja saab soovi korral apteekrilt paluda vene- või ingliskeelse infolehe väljatrükkimist ravimiregistrist otse apteegis. Arvestades, et kõik meie apteegid peavad digiretsepti haldamiseks olema internetiga ühendatud, on selleks vaja vaid pisikest infotehnoloogilist arendust.
Seega oleme uue kontseptsiooniga kõrvaldanud kõik vastuväited, mida sotsiaalpartnerid on meile esitanud, ning usun, et nad kõik toetavad eelnõu praegusel kujul. Küll aga ei toeta seda eelnõu Vabariigi Valitsus. Kuna arvamuses refereerib valitsus sisuliselt Ravimiameti arvamust eelnõu kohta, siis on mõistlik kommenteerida just viimast. Esiteks tuleb tähele panna, et Ravimiamet nõustub sotsiaaldemokraatidega, et muukeelsete tarbijate parem teavitamine ravimitest on selgelt vajalik, ja tervitab meie algatust. Eitav seisukoht meie eelnõule ei seisne seega mitte põhimõttelises vastuseisus, vaid kahes olulises arusaamatuses eelnõu algataja ja Ravimiameti vahel.
Ravimiamet ütleb oma arvamuses, et eelnõu rakendamiseks vajalikud kulutused on liialt suured olukorras, kus neil napib vahendeid esmase ravimialase järelevalve tõhustamiseks. Algatajate nimel tahan kinnitada, et me ei ole kunagi arvanud, et tõlgete korraldamise kohustuse rakendamiseks vajalikud kulutused tuleks Ravimiametil leida sisemiste ressursside arvel. Ei, selleks tuleks riigieelarves Ravimiametile ette näha lisavahendid.
Teiseks, eelnõu algatajad on näinud ette kahe lisaametikoha vajaduse Ravimiametile, kes vene- ja ingliskeelseid tõlkeid siis korraldaks. See läheks maksma meie arvates ligi 50 000 eurot aastas. Kuna algatajad ja Ravimiamet ei saanud kahjuks eelnõu tekstist samamoodi aru, siis on Ravimiamet näinud eelnõu rakendamise korral enda kohustusena lisaks infolehtede tõlgete hankimisele ja kinnitamisele ka uute dokumentide koostamist. Seepärast on nad arvestanud, et lisakohustuste täitmiseks on vaja luua neli ametikohta. Sel juhul oleks eeldatavaks kuluks ligi 100 000 eurot aastas. See arusaamatus on tingitud mõistete puudulikust defineerimisest ravimiseaduses, millele ma sotsiaalkomisjoni istungil ka viitasin ning mille kohta olen tänaseks sotsiaalministrile kirjaliku küsimuse esitanud. Vastust sellele veel ei ole, aga kinnitan, et algatajate eesmärk on anda Ravimiametile maksimaalselt vabad käed tõlgete korraldamisel, et nad suudaksid teha seda võimalikult kuluefektiivselt. Mingeid uusi kinnitatud dokumente me ei soovi. Seega usume, et kahe lisaametikohaga on see töö tehtav, ning eelnõu rakendamise kulud 50 000 eurot aastas ei tule mitte Ravimiameti sisemistest ressurssidest, vaid riigieelarvest.
Ravimiameti ja valitsuse seisukohas viidatakse veel mõningatele tehnilistele nüanssidele rakendussätetes. Selles osas oleme kindlasti avatud konstruktiivseks koostööks ning valmis eelnõusse muudatusi sisse viima. Seega Ravimiamet sisuliselt toetab eelnõu rakendamist juhul, kui Riigikogu leiab selleks vajalikud lisavahendid. Usun, et minu viidatud arusaamatuste selgitamise järel toetaks seda eelnõu ka Vabariigi Valitsus.
Head kolleegid! Mul jääb üle öelda ainult seda, et meil teiega on võimalik teha ära üks suur, ilus ja oluline asi paljude Eesti elanike ja Eesti külaliste jaoks, pakkudes järk-järgult kõikide müüdavate ravimite kohta infot lisaks veel tervelt kahes keeles ning seda kõike vaid 50 000 euro eest aastas. Mõelge, kui tihti me saame teha midagi, mis on nii hea ja samal ajal nii odav. Ma loodan teie toetusele. Aitäh!