Selle osa määramisel ei lähtuta mitte ainult protsendist, mis arvutatakse sisemajanduse kogutoodangust, vaid see on ka proportsioonis elanike arvuga. Kui te võrdleksite, kui palju ühe või teise Euroopa Liidu riigi elanikud garanteerivad EFSF-i kohustusi, siis te saaksite hoopis teistsuguse pingerea. Te näeksite, et Eesti inimesed panustavad inimese kohta kõige väiksema summa. Nii et pingeridasid võib erinevalt koostada, lähtudes ühest või teisest või näiteks 32. parameetrist lähtudes.
Ma julgen öelda, et EFSF-i võti, jah, ei ole Eestile nii kasulik, kui on ESM-i jaotuse võti, kuid tuleb meeles pidada, et solidaarsus võiks olla alati kahepoolne. EFSF-i panustamise võti on Euroopa Keskpanga tulude jaotamise võti. Kui Euroopa Keskpank emiteerib eurosid, siis sellega kaasnevad tulud ja neid tulusid jaotatakse ühe algoritmi järgi liikmesriikide vahel. Kui jutt oli tulude saamisest, siis see võti sobis meile suurepäraselt, aga kui jutt läks kulude katmisele, siis me ütlesime, et ei, see EFSF-i võti meile ei sobi, teeme ESM-i võtme, siis me peame vähem maksma. Mõneti on see mõistetav, kuid peab ütlema, et kuigi õiglane see meie lähenemine ei olnud. Kui oli midagi saada, kui me tahtsime rohkem saada, siis see jaotusvõti meile sobis, aga niipea kui tuli sellesama võtme alusel hakata ühiseid kulusid garanteerima, siis me ütlesime, et see meile enam ei sobi, me tahame hoopis uut võtit. Kusjuures ma olen absoluutselt kindel, et me ei ole mitte mingil juhul nõus selle ESM-i võtme järgi hakkama kunagi Euroopa Keskpangalt tulu saama.